23.976 Romanian RETAiL
MAVERICK
Am fost odată la un pas să fiu spânzurat.
Nu mi-a păsat prea tare.
Tu ce părere ai?
Te părăsim acum.
N-aș vrea să mă vadă cineva aici
și să-i treacă prin cap că aș avea vreo legătură cu...
moartea ta întâmplătoare.
Pe de altă parte,
nu e bine să rămâi singur aici.
Mintea omului e capabilă de lucruri îngrozitoare.
Sper să te simți bine în compania lor.
Șerpi...
Stai, Ollie!
Nu pleca fără mine, Ollie.
Doamne...
Orice aș fi făcut ca să Te scot din sărite,
dacă mă scapi de aici și-mi dai cumva de știre cu ce am greșit,
promit să îndrept lucrurile.
Avusesem o săptămână mizerabilă de la bun început.
Totul a început când mă îndreptam spre Crystal River,
să scot niște bani de la bancă.
Trebuia să-mi dau seama că mă pândește ghinionul
când mi-a fost furat calul
și a trebuit să-l înlocuiesc cu un animal nu tocmai pur-sânge.
Norocul meu trebuia să se schimbe cât mai iute cu putință.
Partida de poker a secolului avea loc peste patru zile în St. Louie,
iar mie îmi lipseau 3.000 de dolari din taxa de participare.
Nu voiam sub nicio formă să pierd partida.
Nu era vorba doar de marele premiu de jumătate de milion de dolari,
deși o sumă ca asta merită toată atenția.
Voiam să știu cu adevărat cât de bun eram,
o dată pentru totdeauna.
Închis până mâine-dimineață
Oricum aveam de gând să petrec noaptea aici.
Afacerile aveau să aștepte până în zori.
- Bună ziua, domnule! - Bună, băiete!
- Cât face? - Pentru o zi, o săptămână sau o lună?
Nu întreb cât ceri ca să-l îngrijești, ci cât dai ca să-l iei definitiv.
Tată, omul ăsta vrea să știe dacă iei un măgar!
Măgarul ăsta nu face niciun dolar.
Domnule, batem palma.
Poftiți dolarul dvs.
Nu mănâncă mult, dar e un măgar în toată regula.
Îi place să fie strigat Arthur.
De când am dat ochii cu el, am simțit că miroase a bucluc...
Și a fasole mexicană.
Ceva îmi spunea că asta nu fusese o întâlnire întâmplătoare.
Scaunul ăsta e ocupat?
Acum, da.
Mă numesc Annabelle Bransford.
Dvs cum vă spune?
Bret Maverick. Sunt încântat.
Îmi place să jucăm tot ca acum...
Aveți numai de câștigat de pe urma prezenței mele.
Foarte rar joc la cacealma și nu trișez niciodată.
Nu cred.
- Nici eu. - Îmi place ca jocul să rămână cum era.
- La ce bun un scaun gol? - Într-adevăr.
Sunt sigur că vă pot face să vă răzgândiți.
Promit că voi pierde timp de o oră.
Sună bine.
- Mie-mi convine. - Ești genul meu de jucător.
Jucăm cu cinci cărți pe masă.
Vă rog, luați loc.
Cum v-am spus, mă numesc d-na Annabelle Bransford.
Am reținut de prima dată, mai puțin partea cu "doamna".
Deschiderea, vă rog.
Deschid eu.
Se continuă jocul. Fise, domnule?
Puteți pierde cât doriți.
Două sute.
- Ați spus că pierdeți o oră întreagă. - Sunt un om de cuvânt.
Bine.
Era și timpul!
Plătesc miza dvs...
Și plusez cu 20 de dolari.
Încetișor... Rămân fără fise.
Acopăr miza dvs și...
Sec.
Două perechi. Ași cu dame.
Norocul meu! Eu am trei șesari.
Îmi pare rău.
Frumușică sumă.
V-ați încălcat promisiunea.
Mâna asta n-ar trebui să se pună.
- Poftim?! - Mâna asta n-ar trebui să se pună.
Aveți vreun argument rațional?
Nu-mi stătea mintea la joc.
Nu-ți stătea mintea...
- Cum te cheamă, băiete? - Johnny.
- Johnny... Mai ai și un alt nume? - Johnny Hardin.
- Cu ce te ocupi? - Sunt pistolar.
Presupun că, din moment ce ești viu și joci cărți cu noi,
ești un pistolar bun.
Vrei să afli?
Domnilor, mâna asta nu se pune. Ia-i tu pe toți!
Ia cât crezi că ți se cuvine! Eu mă mulțumesc cu cât rămâne. Pot să...
Mereu ai fost atât de laș?
Da, cred că da. De când mă știu am fost așa.
Tatăl meu obișnuia să spună: "Cel care fuge astăzi de la bătaie
poate să fugă și mâine."
Ce e?
Nu văd, în fond, ce mare lucru...
Ușurel, băiete!
Arde undeva, băiete?
Ușurel... Nu mă împușca, bine? Încercam să dau niște lămuriri.
Cum spuneam, nu văd ce e așa de grozav să fii curajos.
Eu sunt jucător de cărți.
Puteți să-mi spune-ți cartofor. Vreau să ajung un cartofor bătrân.
Tu, pe de altă parte, ești pistolar.
Unul excepțional, din câte am auzit.
Deci, dacă te înfrunt, ce șanse am? Răspunsul?
Zero!
Absolut nicio șansă.
Vreți să mai vedeți o dată?
Nu vrea să stea în teacă... afurisitul.
Cred că am un arc înăuntru.
Haide să jucăm poker, puștiule!
Cine vrea să joace poker?
Cine vrea să vadă cum moare careva?
Nu... Hai să jucăm poker!
Mai bine bogat decât mort.
A fost rapid? Mie mi s-a părut rapid.
A fost?
Da...
Cum jucăm? Fără schimb?
Cred că prefer varianta cu trasul.
Glumeam.
Scuză-mă... Nu m-am putut abține.
Am pus eu deschiderea.
- Plusez cu 75 de dolari. - 75 să fie.
Cu asta....
acopăr mai mult decât suficient ce ai cerut,
și plusez cu cât e aici, adică vreo 100 de dolari.
La naiba! Mă arunc.
N-ai plătit ca să-mi vezi cărțile.
Ai spus că nu joci la cacealma. Aveam o pereche de ași!
Nu, am spus că nu trișez și joc rareori la cacealma.
- Asta a fost una dintre rarele... - Ai trișat tot timpul!
Ce crezi că am făcut în prima oră de joc?
Am învățat gesturile care vă dau de gol pe fiecare.
În treacăt îți spun, când ai o mână slabă,
treci cărțile din spate în față, pe cele din față în spate și ești ușor agitat.
Te-am făcut trișor!
M-ai făcut și laș,
dar am crezut că mă tachinezi.
Ia mâna de pe el!
E al nostru!
Când te-am văzut pe fereastră, am început să cred în Dumnezeu.
Ați băut... cam mult.
Și ați jucat prost. A cui e vina?
A ta, nemernicule! E numai vina ta!
Am venit să ne revanșăm!
- O să se bată. - Vino încoace, băiete.
Vreau să-mi ții tu asta.
Dacă vezi că iau bătaie,
poți să mă împuști.
- Să vă împușc? - Să mă împuști.
- Vezi să nu se murdărească! Mulțam! - Mult noroc!
O să te fac praf, ferchezuitule!
Sunteți un luptător bun.
- Mă bucur că n-a trebuit să vă omor. - Și eu mă bucur.
- Apropo, am câștigat 20 de cenți. - 20 de cenți?
M-a ajutat cămașa mea norocoasă.
Că veni vorba de cei 20 de cenți...
Mi s-a murdărit cămașa!
La naiba!
Ce poate fi mai rău?! Tu de colo!
Cum mi-ai zis înainte să ies? M-ai făcut cumva.
Nu, nimic important...
A zis că ești un laș, fără pic de curaj.
N-am zis asta...
Poate că am zis un trișor fără pic de...
Trișor?!
- Te tachinam doar... - Mă tachinai?!
Nu-mi place să fiu tachinat.
Prietene, îmi cer scuze.
Acum te tachinam eu pe tine.
Hai să jucăm poker!
Să vă aduc scaunul, doamnă...
- A fost fantastic. - Uneori, sunt norocos.
Cine era la rând? Eu?
Scuzați-mă. Eu mă retrag.
- Noapte bună, doamnă! - Noapte bună!
Noapte bună, puștiule!
- Vă convine cu cinci cărți pe masă? - Oricum e bine.
Pot să trag șase cărți?
Glume de cartofor, nimic mai mult. Te tachinez.
- Cine e? - Annabelle Bransford.
N-ar trebui să fac asta.
Stând pe hol nu încălcați legile acestui stat, d-nă Bransford.
Dacă n-aș fi fost femeie măritată...
Nu m-am putut abține.
Tânjeam cu toată ființa mea să te îmbrățișez.
Poți să treci oricând pe la mine.
Probabil că n-o să ne mai vedem,
așa că îmi permit să îți spun
că ești cel mai izbitor de atrăgător bărbat pe care l-am cunoscut.
La revedere!
Annabelle...
Cum crezi că aș putea continua să trăiesc... fără portofel?
Dacă nu-mi dai banii înapoi, cer să fii arestată.
La naiba!
Nu te supăra pe mine! N-am ce face dacă ești un hoț de mâna a doua.
Sunt un hoț foarte bun. Am avut ghinion, atâta tot.
Știu cum vine asta...
De unde ești? N-ar strica să-ți lucrezi puțin accentul.
Celor mai mulți domni le place accentul meu sudist.
Nu mă îndoiesc.
Dar sunt convins că nu există niciun domn Bransford, nu-i așa?
Nu există și nici nu va exista vreodată, poți să fii sigur de asta.
Acum ce facem?
N-o să mă denunți, nu?
Sunt un cetățean care respectă legea. E datoria mea să vă denunț, doamnă.
Mă tem că sunt nevoit să o fac.
Dacă mă gândesc bine, mi-am luat banii înapoi și nimeni n-a avut de suferit.
Hai să lăsăm lucrurile așa cum sunt!
Fir-ar să fie!
Ce e?
Ești atât de enervant și, în același timp, atât de fermecător!
Înseamnă că mai am de lucrat.
Exact ce spuneam: fermecător!
Știi...
Cred că, dacă ne-am fi cunoscut în alte împrejurări,
ne-am fi urât unul pe celălalt.
Există o doamnă Maverick?
Sunt sigur că mi-aș fi amintit.
Îmi dai voie?
Mai bine nu ne întâlneam deloc.
Cu bine...
Afurisita!
Pot să te ajut?
Trebuie să recunoști că a doua oară a fost mai bine.
Nu doar "mai bine". Foarte bine!
- Da? - Chiar excelent!
Mulțumesc.
Iar acum...
E timpul să-mi faci pe plac.
Cum îndrăznești? Sunt o doamnă! Nici într-un milion de ani!
Nici dacă ai avea 100 de ani. Nici dacă...
Mai taci! Nu vreau să mă culc cu tine, cucoană!
De ce nu?
De ce nu?! Mi-ar fi mult prea frică!
Dacă adorm? Cine știe ce-ai mai fura?
M-aș trezi cu diverse părți lipsă...
Eu nu știu cum se spală asta, în schimb, tu trebuie să știi.
Spălătoria e închisă. Vreau să plec devreme, iar tu îmi ești datoare.
Să nu pui prea mult apret.
Dacă pe tine nu te pot atinge, o să-ți ating măcar cămașa și o să visez.
Mulțumesc.
- Vrei o mână de ajutor? - Da, te rog.
Mulțumesc.
Noapte bună, Bert!
Bret. Numele meu e Bret.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
- Eugene e aici? - Da, domnule, dar e ocupat.
Ridică-te, netrebnic chel ce ești! Hai, sus! În picioare!
Am nevoie de niște bani. Golește-ți buzunarele pe masă!
- Taci! Pune banii pe masă. - N-am niciun ban.
- Pune-i pe masă! - Suntem jefuiți!
E în regulă. Prietenul meu Bret a trecut să mă salute.
Spune-le tuturor că totul e în regulă.
Da, domnule.
- Mizerabilule! - Nemernic cu mutră tâmpă!
Ce mai faci, Eugene?
Mai rău de atât nu se poate, Bret.
- Știu că-ți datorez 1.000 de dolari. - Am venit după ei.
Accepți să-ți dau acum 100?
M-am achitat întotdeauna de datorii.
Păsuiește-mă până la sfârșitul anului.
Până la sfârșitul anului?! Eugene, am nevoie de ei acum!
Pentru campionatul regional de poker.
- Cât costă participarea? - 25.000 de dolari.
Îmi lipsesc 3.000 de dolari, dar cu banii de la Joseph și de la tine...
Și Cotlet Subțire îmi era dator,
dar văduva lui a cheltuit banii pentru înmormântare.
Nu i-au găsit cadavrul.
- Cum?! - Nu i-au găsit cadavrul.
Văduva m-a tras pe sfoară.
Ce-i cu oamenii din ziua de azi?!
Știu. Nu mai poți avea încredere în nimeni. Ia ultima mea sută de dolari.
Nu pot să-ți iau ultimii bani. Ce faci cu Matilda și cu copiii? Eugene...
- Suntem jefuiți! - Robert, ți-am spus...
Acum e altceva. Ai auzit ce a zis! Sunteți jefuiți! Treci acolo!
Iau eu asta, pistolarule.
Mulțumesc frumos. Golește-ți buzunarele!
Mai am doar un dolar de argint.
Ia gândește-te mai bine! Îmi cam tremură degetul de pe trăgaci.
Bine, nu trage! Nu trage!
- Ia-i pe toți! - Ia te uită! Măi să fie...
Cum? Sute, mii de dolari... Mi-ai spus că ești falit?!
- Acum sunt falit. I-a luat el pe toți. - Dă-mi și restul!
Nu mai am nimic!
Ia întoarce-ți buzunarele pe dos! Întoarce-te! Hai, repede!
Scuzați-mă...
Dă-o încoace!
- Hai să aruncăm seiful în aer! - Aprindeți fitilul!
Toată lumea capul jos!
Sunt prea bătrân pentru porcăriile astea!
Dacă veneați mai târziu cu o zi, nenorociților, nu-i mai găseați aici!
Eugene, m-ai mințit!
E tot ce mi-a mai rămas.
La naiba!
Bret Maverick!
Nu e nicio o problemă.
Vrem să stăm de vorbă cu tine, amice!
Unde pleci?
De data asta ești al nostru!
- V-a văzut cineva? - Nimeni.
Dacă apăreați mai târziu aseară, monstrul ăla mă mânca de viu.
Am văzut.
- A bănuit careva ceva? - Nimic. Ați fost grozavi.
Adevărul e că ne-a făcut plăcere.
Îți mulțumim că ne-ai menajat.
V-am menajat?!
Am dat cât am putut eu de bine.
Mie mi-a țiuit puțin capul.
- Asta e bine. - Ne datorezi cinci dolari.
Corect. Cinci dolari de căciulă, nu?
Chiar dacă nu mă credeți, vin de la bancă, unde unii m-au lăsat lefter.
Vă rămân dator.
Vrei să spui că...
Ne-ai bătut măr pe gratis?
Asta încerc să vă spun, dar...
- Dacă îmi zbori creierii, nu te îmbogățești. - Dar o să mă simt mai bine.
Aici ai dreptate.
Ia să vedem...
Vă cer scuze. Am uitat cu totul... Zău că am uitat.
Păstrez mereu ceva ascuns în căptușeala vestei,
pentru zile negre, ca asta.
Ăsta e un lucru bun, fiindcă se cam înnegura...
E o bancnotă de 100 de dolari.
- 100 de dolari?! - Dar aștept să-mi dați restul.
În jur de 80 de dolari... 75 de dolari e bine.
Să vedem ce am aici.
Eu am 17 dolari.
17 dolari?! Îmi datorezi 8 dolari de o lună.
- Discutăm mai târziu. - De fiecare dată mă duci cu vorba.
Nu-mi vine să cred!
E suficient. Ați ieșit mai bine decât vă închipuiți.
Mi-a făcut plăcere să lucrez cu voi.
Dar rămâne între noi, da?
Știrile circulă repede în Vest.
O bancnotă de o sută! Un târg pe cinste! Asta înseamnă...
- 25 de dolari de căciulă. - Da...
De mic copil, am fost convins că am un dar.
Credeam că, dacă mă gândesc suficient de mult la o carte,
pot să o scot din pachet.
Normal, tatăl meu îmi spunea că sunt un neghiob.
Dar știam că, dacă aș fi crezut, și aș fi reușit,
la mijloc ar fi fost nici mai mult, nici mai puțin decât... magie.
La naiba!
Sigur, nu-mi ieșea de fiecare dată.
La ce mă așteptam?!
De fapt, nu-mi ieșea niciodată.
Dulce femeie...
Cămașa mea norocoasă...
Unde ești?
Așteaptă! Stai pe loc! Nu pleca!
Cămașa mea...
Opriți feribotul! Nu plecați fără mine!
Ai făcut-o intenționat!
Bineînțeles!
- E cămașa mea norocoasă. - Învață să-ți speli singur rufele.
Lenjeria mea e de la New York.
Ai idee de unde e cămașa asta, cucoană?
De la Paris, din Franța!
Crezi că pot intra în prima prăvălie, ca să-mi cumpăr alta?!
Ce-ar fi să încerci la magazinul pentru copii?
Dă-i drumul doamnei!
Uneori, când te aștepți mai puțin, apare și eroul salvator.
Domnul...
Zane Cooper. Mi se spune Coop. Mi se potrivește.
Creatura asta caraghioasă e Maverick, iar eu sunt Annabelle Bransford.
Plec cu diligența asta.
- Și eu! - Și eu la fel.
O să ne distrăm.
Cine știe ce mi-ar fi făcut dacă am fi călătorit singuri două zile...
Acum sper să vă puteți liniști și să vă bucurați de călătorie, doamnă.
Părerea mea e că, dacă nu existau femei,
niciunul dintre noi nu era aici.
Ce prostie!
Nici dacă n-ar fi existat bărbați, n-am fi fost aici.
Vă bateți joc de mine?
Nu vă zbârliți!
Să zicem doar că v-am dat dreptate într-un mod cu totul neobișnuit.
Ce s-ar alege de lumea asta dacă n-ar există cavaleri desăvârșiți ca dvs?
Un pasager... Poftiți!
Pe aici, domnule! Aveți nevoie de ajutor?
Sunt vizitiul.
Vă simțiți bine?
De ce mă întreabă toată lumea asta?
- Urcă-mă pe capră și hai să ne urnim! - Sigur...
Cred că e timpul să ne cunoaștem mai bine.
D-l Maverick aspiră să devină un jucător de cărți.
Nici eu nu sunt un ignorant în materie de jocuri de cărți. Meseria mi-o cere.
- Și care ar fi meseria dvs? - Sunt om al legii.
Sunt convinsă că sunteți cel mai bun. Eu știu să "citesc" bărbații.
Nu-mi prea dau seama de unde vine accentul dvs.
- Din ce oraș din Sud veniți? - Ai fost vreodată în Mobile?
De acolo sunt.
Din Mobile, Alabama? Am fost acolo.
Sunt sigur că avem cunoștințe comune. Începeți dvs!
M-am străduit să uit acel loc.
Am trăit o adevărată tragedie acolo.
Suferința unei femei nu e de luat în râs, Bertie.
Există și excepții...
Stai cu ochii pe portofel!
Unchiule, hoțomanca și bătrânelul zic că ne cam zdruncini.
Cum ați reușit să puneți la punct
nouă bărbați înarmați?
Când un bărbat depune un jurământ, e o datorie de onoare să-l respecte.
- Nu v-a fost frică? - Puțin.
D-l Maverick nu crede în curaj.
D-nă Bransford, curajul e un lucru bun,
doar că i se acordă prea mult credit, iar mie, personal, nu mi se potrivește.
Am înțeles un lucru.
Care anume?
Nu ești un tip tare.
Așa e! Asta m-a ținut în viață până acum.
Aveți vreo problemă?
Niciuna, pe onoarea mea!
Care a fost gluma?
- Tu, "pancho". Tu ești gluma. - Explică-mi, te rog.
Pentru asta ar trebui să ne plătești mai bine decât Maverick.
- V-a plătit ca să încasați bătaie? - Ne-a plătit bine.
O bancnotă de 100 de dolari.
- E un câștig frumușel. - Da.
Trebuia să veniți mai întâi la mine.
V-aș fi bătut gratis.
Și-așa aveam ceva de lămurit cu Maverick...
Dar acum e o răfuială personală.
O sută de dolari...
Credeți că a luat-o pe scurtătură?
Bătrâne, trezește-te!
- A adormit? - Mai grav. A murit.
- A murit? - Da.
Du-te și oprește diligența!
Tocmai mi-am schimbat cămașa. Oprește tu diligența!
Roata ăsta joacă. Dacă se desprinde, suntem morți.
Du-te și oprește diligența! Eu mă ocup de roată.
Bine. Ține-mi pălăria!
Vezi să-mi vină încă bine când mă întorc!
Bert, nu te mai prosti. Oprește caii!
- Ajutor! - E ceva serios!
- O să se descurce. Pare îndemânatic. - Serios?
De ce nu reparați roata?
Roata nu are nimic.
Atunci, ajutați-l! O să vă omoare când se întoarce.
Nu, o să-mi pomenească numele cu recunoștință, în rugăciunile lui.
Ce tot face acolo în spate?
Scuzați-mă!
- Nu te mai prosti! Oprește caii! - M-ai lovit peste ochi!
Urcă pe capră și oprește caii!
Opriți-vă, cailor!
Opriți-vă!
- Lasă-mă să te ajut. - Mă descurc.
Hai, prinde-mă!
Ce era în neregulă cu roata?
- Totul e în regulă. - Roata nu avea nimic.
Știu.
Am avut ocazia să mă uit la ea de aproape, de sub diligență.
Nu te simți mai bine acum, că ai dat dovadă de atâta curaj?
- N-a fost o experiență interesantă? - Am înțeles.
- Totul a fost spre binele meu, nu? - Da.
Ca să-mi călesc caracterul.
- Exact. - Aproape că plesnește de mândrie.
- Ciudat! Normal ar fi să mă enervez, nu? - Da...
Dă-mi mâna!
Să nu mai încerci vreodată
să mă ajuți!
Nici tu.
Acum, înapoi!
- Bine... - Plecați!
Nerecunoscătorule...
Ajutor.
Cum?
Ajutor...
Ce ai spus?
Te rog, ajută-mă.
Bine. Prinde-mă de mână.
Prinde-mă tu de mână.
Apucă-mă și de cealaltă mână.
Ai grijă la cactus!
Nu-mi pasă de cactus. Ridică-mă odată!
Te descurci de minune...
Acum ia mâinile de pe mine!
Nerecunoscătorule...
Cineva ar trebui să spună câteva lucruri bune despre răposat.
Cum putem fi siguri că era un om bun? Nu știm nimic despre el.
Nu avea în portofel decât adresele unor bordeluri.
Cerească îndurare,
Ce dulce ți-e chemarea
Care a salvat un păcătos ca mine.
Am fost pierdut, dar...
"Nu-l lăsa pe Maverick să ajungă la campionat!"
Mai încet...
Opriți-vă!
Poftim!
Chiar dacă umblu prin valea umbrei morții,
nu mă tem de niciun rău, căci Tu ești cu mine.
- I-au atacat indienii. - Da, indieni erau.
Doamnă, nu erau indieni.
I-am văzut. Aveau fețele vopsite în culori de război.
- Dacă erau indieni, aici ar arăta altfel. - Le-am spus că-i ducem la Crystal City.
- Facem același drum de două ori? - E doar o zi...
- Trebuie să ajung la campionat. - Știu foarte bine unde te duci.
I-au luat cutia muzicală a fetiței mele.
Ne-au luat căruța și toți banii!
Ușurel... Cu calm, vă rog.
Despre câți bani e vorba?
Ce animal ești!
- Câți bani spuneați că erau, d-nă? - 30.000 de dolari.
Voiam să organizăm o misiune creștină.
Doamnă, dacă v-aș recupera cei 30.000, mi-ați ceda 10% din sumă?
5%.
Nu. 10%, Mary Margaret.
Mi-aș lua înapoi și rochia de mireasă, pentru ziua când îmi voi găsi un soț.
Bine. Crezi că ești în stare?
Doamnă, împreună vom reuși!
"Împreună"? Doamnă...
Bine. Vă dau cei 10%, dar vreau ca sălbaticii ăia să sufere.
Credeți-mă, d-nă, nu există indieni ostili prin părțile astea.
- Dumnezeule! Vino, surioară! - Se aud tobe, asta e sigur.
Încă o dată ai avut dreptate, Bert.
Mă cheamă Bret.
Chiar dacă îți par a fi doar movilițe de pământ, d-nă Bransford,
sunt urme de cai cu potcoave, iar indienii nu-și potcovesc caii.
Deci n-au fost indieni. Sau au fost și, probabil, au furat caii.
- Nu toată lumea e ca tine. - Ce ai tu cu indienii?
Nimic. Împușc unul pe zi, înainte de prânz, dacă se poate. Dar tu, Coop?
E și vina lor. Au venit pe pământurile noastre înainte să ajungem noi aici.
- Voi ce căutați aici? - Suntem parteneri. Împărțim egal.
Mi se pare corect să împărțim banii.
Deci vrei și tu jumătate?
Eu vreau doar ca acele doamne drăguțe să-și ia înapoi banii.
Da, sigur.
Eu nu împart câștigul cu nimeni.
Cu 40% ești de acord?
- Ce ești dispusă să faci pentru 40%? - Să dau o mână de ajutor.
70-30?
70-30...
Doamnă Bransford, vrei 30%...
Nu prea ai experiență în urmărirea hoților.
Da... Că multă experiență îți mai trebuie ca să urmărești doi cai prăpădiți!
- Oricine poate face asta. - Oricine?
- Vezi uliul ăla de colo? - Nu!
Nu-l împușc.
Știi ce înseamnă uliul ăla?
- Ce? - Absolut nimic. Dar tu nu știai asta.
- Ba știam! - Ba nu știai.
Copii, potoliți-vă!
Ce e?
Ai adulmecat o bandă de indieni în Montana?
Nu...
Liniște!
Ce e?
Ce auzi?
Nimic.
Mă gândeam să trag un pui de somn înainte de apus.
Îi luăm prin surprindere pe întuneric.
Tu de ce râzi?
Sunt șase cai. Ei trebuie să fie.
- Ai ochi buni. - Trebuie să ne priponim caii.
Stai! Mă înveți să joc mai bine poker?
Acum?!
Mai târziu s-ar putea să mori. Spune-mi acum.
La poker e important să observi.
De pildă, calul ăsta are emblema Armatei SUA și e potcovit.
Nu e cal indian. Ăsta e un indiciu. Și tu ai indicii.
Te joci cu părul.
Nici nu-mi ating părul!
Gura! Ia ascultați!
- E o cutie muzicală. - Da...
Uite-i!
E cutia muzicală de care ne-a spus femeia.
Și tipul ăla din spate are rochia de mireasă
a drăguței tale, Mary Margaret.
Mary Margaret nu e drăguța mea.
Am văzut că e ceva serios între voi.
Vreți să tăceți?
Tacă-vă fleanca!
Ești nebun.
Ai văzut ceva bani acolo?
Nu...
Nu văd nimic.
Îi putem lua prin surprindere. Sunt pe jumătate beți.
Folosești cuvinte ciudate. "Putem"?! E numărul tău.
Mă lași să înfrunt singur șase tipi cu șase pistoale?
Da...
Eu am un pistol cu șase gloanțe. Șase pistoale înseamnă 36 de gloanțe.
Dacă au câte două pistoale, sunt 72 de gloanțe. Poate au și puști.
Taci! Ai început să te bâlbâi.
Te-ai bâlbâit.
- Ba nu... - Te-ai bâlbâit. Nu te teme!
Probabil că sunt beți.
Coop a doborât nouă tipi când nu băuse, nu?
Coop nu bea niciodată.
- Nu asta a vrut să spună. - Ai auzit ce a spus.
Că bandiții nu băuseră.
Taci!
Vine încoace!
Și dacă am probleme?
- Serios... - Te susțin eu.
Zău?
Fără tâmpenii ca aia cu roata care se desprindea.
Atunci era vorba de oase rupte. Acum e o chestiune de viață și de moarte.
De viață și de moarte, da...
- Hai, dă tot ce ai! - Cum?
S-ar putea să fie ultima ta șansă. Dă tot ce ai!
- Dă-mi tot... - Cum îndrăznești?!
Ia-l pe al tău! De ce îl vrei pe al meu?
Bine. 50%.
50%?
- Nu! - Atunci, jumi-juma.
- Împărțim 60 și 40%. - Bine, e în regulă.
Bine... 60-40.
E un flecușteț de pistolet, iar tu ești cel mai rapid trăgător.
La ce-ți mai trebuie și al meu?
- Cine a spus că e cel mai rapid? - Da, e adevărat. Sunt rapid.
Dar nu nimeresc deloc,
mai ales dacă trag în oameni. Am nevoie de cât mai multe gloanțe.
Acoperă-mă!
- Bert... - Bret. Numele meu e Bret!
Tu ești Annabelle, el e Coop, eu sunt Bret. Ar fi totuna dacă m-ai împușca.
Să ai grijă... Da?
Sigur...
Și tu să ai grijă.
Salut, băieți!
Treziți-vă!
Nu vă alarmați. Am văzut focul și m-am gândit să vă fac o vizită.
- Cine naiba ești? - Bert Maverick.
Nu... Mă numesc Bret Maverick și am venit să vă spun că
spre căpșorul fiecăruia dintre voi
e ațintită câte o armă.
Fluierați, băieți, ca să vă audă!
Sunteți înconjurați.
Ce e? S-a desprins cealaltă roată? Bateți din palme dacă nu știți să fluierați!
Ați văzut? Sunt acolo.
Cel care o să vă zboare creierii e șeriful Zane Cooper. Ați auzit de el. Da, știu...
E bătrân și decrepit. Mănâncă și sărută printre gingii,
dar încă știe să tragă.
Apoi e Annie Bransford cea urâtă.
S-a născut cu spatele, dar n-a observat nimeni.
Când era mică, era atât de urâtă, încât ai ei îi legau la gât o halcă de carne,
ca să se joace câinele cu ea.
Când face dragoste, trebuie să se prefacă a fi altcineva.
Bine... Ești simpatic, Bart.
- Recunoaște, a avut haz. - Nu prea cred...
Niște indieni au atacat o caravană de căruțe.
Unii spun că au fost niște albi care s-au dat drept indieni, dar eu nu cred.
Dar, dacă veniți cu mine, lămurim lucrurile și apoi mergem la culcare.
Vă rog să mă urmați! Ridicați-vă în picioare.
Hai! Încolonați-vă și să mergem! Hai!
Îți dau eu ceva ce n-o să uiți ușor!
- N-ai de gând să-l ajuți? - Poți să mori din așa ceva.
L-ai ajutat?
A tras în sticla mea de whisky.
Mâna mea!
Aia a fost arma mea!
Blestemat să fii!
- Nu-i așa că e minunat? - Da...
Ca să vezi...
Au amuțit toți. Nu e minunat?
- O să fiu bogată! - N-a fost mare lucru.
O să-ți spun unde ai greșit.
Spune-mi unde sunt banii.
- Am greșit undeva? - Trebuia să începi cu cel din spate.
- Scoate-ți rochia! - Cum îndrăznești?!
- Nu tu, el! - Lasă banii jos!
- Eu i-am găsit! - Dar eu mi-am pus pielea la bătaie.
- Iau eu banii! - Îi număr eu.
Să n-o lași să-i atingă!
Unde pleci? Stai aici și curăță mizeria pe care-ai făcut-o!
Ce?!
Bine, fie... Înapoi! Aruncați armele și aliniați-vă!
N-o lăsa să se apropie de bani!
Te-am găsit, căci El a spus: "Caută și vei găsi."
Și eu te-am găsit. Dulce fericire!
Fii binecuvântat pentru că mi-ai găsit rochia de mireasă.
Acum pot să mă mărit. Domnul spune că e bine să faci copii.
- E o rochie frumoasă. - Mulțumesc.
2.500...
2.600...
- 2.800... - 2.700, doamnă.
- Sunteți sigură? - Sunt sigură.
Ea știe cel mai bine.
2.700...
2.800...
2.900...
3.000 de dolari.
Poftiți, domnule Maverick. Cei 10% promiși.
Am rămas cu 27.000 de dolari, Margaret Mary.
Mary Margaret, nu ne ajung ca să organizăm misiunea.
Taci, Mary Margaret! Suntem femei de cuvânt.
I-am promis d-lui Maverick 3.000 de dolari
și ne-am ținut promisiunea. Domnul va avea grijă de noi.
Tatăl meu obișnuia să spună multe lucruri.
De pildă: "Să nu strănuți când te ascunzi, să nu zâmbești când minți"
"și sub nicio formă să nu iei bani"
"de la femei care și-au pierdut câinele, rochia de mireasă și căruța."
Aleluia!
Și eu am pierdut rochia de mireasă!
Lăudat fie Domnul! Am primit banii înapoi.
Sfântul Maverick!
Am făcut un târg. Îmi datorezi 30%.
Sunt un om de cuvânt, d-nă Bransford.
Poți să iei 30% din tot ce am.
Iertați-mă că vă întrerup, dar am o problemă.
Dacă renegații ăia nu erau cu adevărat indieni,
atunci, cine bătea tobele?
Poate că ei...
Mă ocup eu de asta.
Salut, Bret! Ai venit după banii pe care ți-i datorez?
A înțeles careva ceva?
Tu te pricepi la indieni. Poți să vorbești cu el?
O să-mi dau toată silința.
Prieteni, faceți ce vă spun eu. Vă explic mai târziu.
Cât o să mai dureze? E foarte cald.
O să mă grăbesc. Strigă tare la mine!
Ce spune?
Se pare că am comis un păcat cumplit.
Suntem pe pământ sacru.
N-am știut. Nu poți să-i explici?
Scutură din cap și trage un foc de armă. Prefă-te furios, vorbește mult!
Zeii lor cer un sacrificiu. Nu există altă soluție.
- Pământul sacru e pământ sacru. - Un sacrificiu?!
Uman...
Te descurci bine. Arată cu degetul spre noi și vorbește cu mânie!
Cică ne lasă să plecăm dacă unul dintre noi trece o probă de curaj.
Dar cineva trebuie să meargă cu ei.
Și în ce constă proba?
Ai văzut ce gest a făcut?
Îți retează ambele mâini. Dacă nu scoți niciun sunet, ai trecut proba.
Cine e fata? E drăguță.
Arată spre ea și spune că o vrei.
O vreau! E disponibilă?
Mai degrabă mor decât să-l las să te atingă.
Sunt prea mulți. Nu poți să mă aperi.
Ai dreptate. Nu-i lăsa să vadă că ți-e frică. Asta îi scoate din minți.
Unul dintre noi trebuie să meargă cu ei, altfel, fac vărsare de sânge.
- Mă duc eu. - Nu, mă duc eu.
Îți sunt dator. Ai fost de două ori la un pas de moarte.
Eu nu pot face ce poți să faci tu.
Du-i pe oamenii ăștia într-un loc sigur.
Mă duc eu. Totul e în regulă. A treia oară e cu noroc.
Bret...
Mi-a plăcut că mi-ai spus Bret.
- Încă ceva... - Ce anume, Bret?
Când joci la cacealma, nu-ți mai lovi dinții cu unghiile.
E al doilea gest care te dă de gol. Trebuie să mai lucrezi la asta.
Chiar și într-un moment ca acesta, tot te gândești la alții.
Cu bine, doamna mea!
Ai avut dreptate, Coop.
Nu m-am simțit niciodată mai bine ca acum.
Ai grijă de tine!
După ce o să-mi taie mâinile,
cămașa norocoasă o să-mi vină perfect.
- Cu bine... - Rămas-bun, Bret!
Ce naiba a fost asta? Mă doare gâtul.
Îți spun mai târziu.
Acum aș putea muri fericit.
Nu, nu...
Mai încet! Luați-o încolo.
De unde ai drăcovenia asta? Nu pot să-mi pun picioarele pe... Atenție!
Am câștigat-o de la un rus la poker.
Cred că rămân tot la cal.
Ăia de ce râd?
Nimeni n-a mai mers cu chestia asta.
- Te pricepi să alegi bine locurile. - Știu.
Data viitoare când o să ne mai alungați de pe pământurile noastre,
o să găsesc o mlaștină oribilă, să ne lăsați naibii în pace!
- E bună? - Nu.
Ce e cu tobele, cu fețele vopsite și cu caii? Ce faceți?
Am avut un an cam prost.
Vânatul e tot mai rar. Când arhiducele ăla rus de la care am bicicleta
a venit și a vrut să vadă Vestul Sălbatic, i-am spus: "Bine, fie..."
Plătește bine.
Ne-am vopsit în culorile războiului și am început să țopăim ca idioții.
Vrea să vorbesc cum scrie în cărți: "Howgh, față palidă!"
Voi, albii, sunteți niște cretini.
Sigur, ăsta vrea să audă tobele tot timpul.
- Mă calcă pe nervi. - Nu l-ai luat de nevastă.
El o să plece, tu rămâi cu banii... Care e problema?
- Bret... - Ce e?
Nu am cei 1.000 de dolari pe care ți-i datorez.
Știam că o să spui asta.
Iartă-mă. Ți-i dau după ce schimb rublele în dolari.
Când mi-i dai? Marea partidă e peste câteva zile.
Marea partidă... Ai nevoie de 25.000 de dolari ca să participi. Ești nebun.
Știu asta.
Va trebui să câștig cei 3.000 de dolari cu o zi sau două înainte de joc.
Dacă îmi dai 1.000 de dolari, mai trebuie să câștig doar 2.000.
- Stai puțin... - Ce e?
Ai 22.000 de dolari?
- În bani gheață? - Doar nu în piei de broască...
Nu am văzut niciodată 22.000 de dolari la un loc.
Eu n-am văzut 25.000. E cumplit!
Unde sunt? Pot să-i văd?
De ce nu?
- Pot să-i ating? - Poți să te și tăvălești în ei.
Unde sunt?
- Unde altundeva?! - Ce e chestia asta?
- Foarte amuzant... - Ce?
E hârtie de ziar!
Te simți bine? Mâncarea e de vină?
Nu, nu... O omor!
Annabelle...
Cum a putut să mă jefuiască? Eu am plecat să-mi înfrunt moartea!
Urma să-mi retezi mâinile, iar ea mi-a furat banii.
- Nu are pic de decență. - Vino-ți în fire, omule!
Se uită lumea la noi.
Banii tăi sunt aici. Voiam să văd cum reacționezi.
Te-am tachinat.
M-ai tachinat? Nu-mi place să fiu tachinat!
Te omor. Tu o să fii mort și eu o să fiu fericit.
Stai, stai, stai!
- Ce e? - Ai spus cumva "mort"?
Da...
Mi-a venit o idee.
Mare cretin...
Bonjour, monsieur! Ce mai faceți?
Franceza e limba misionarilor. Vorbește în engleză.
Te salut, față-palidă!
Bună, nobile sălbatic! Am avut o zi cumplită.
Omor toate animalele care îmi ies în cale,
și mă plictisesc.
- Va plictisiți? - Da.
Poate că Măreția Sa ar fi interesat de cea mai grozavă aventură a Vestului.
Care anume?
Veniți!
Care e cea mai grozavă aventură a Vestului?
Să omori indieni.
E legal aici?
Față-palidă face asta de ani buni, dar e nevoie de mult "wampum".
Cât?
O mie.
O mie de dolari?
Nu trebuie legat. N-ar fi sportiv.
Nu. O să fie liber, dar va fi o țintă ușoară.
Oricum e pe moarte. A fumat prea mult tutun.
E foarte bolnav. Scapă de chin.
- De acord? - Da.
Eu mă duc să-l găsesc și să-l încurajez.
Tradiția indiană spune că moartea e o chestiune personală. Așteptați aici!
- Bret?! - Dar cine credeai că e?!
- I-ai aranjat arma? - N-am putut. N-o lasă din mână.
Grozav! Eu cu ce mă aleg dacă mor?
L-am convins să dea 500 de dolari.
Cinci sute? Merita... Hai s-o rezolvăm!
Asta face 250 de dolari de fiecare.
Eu îmi asum tot riscul. Tu de ce vrei 250 de dolari?
Arhiduce!
Prefă-te bolnav!
Spune-i să o ia la fugă.
Nu! Nu e bine.
De ce? Nu vreau să pierd lumina.
Indienii împușcați cu armele fețelor-palide
nu ajung pe tărâmurile fericite ale vânătorii.
Indienii mor în stil indian.
N-am folosit niciodată așa ceva. Niciodată!
E foarte ușor. Vedeți?
Nu e de mirare că v-au învins atât de ușor. Dă-mi asta!
2.000 de dolari.
2.000... Dă-o încoace!
Veniți cu mine!
La naiba!
L-am omorât.
Chiar l-am omorât.
Îl lăsați acolo, ca să-l mănânce vulturii?
Oricum, nu mi-a fost niciodată prea simpatic. Să mergem să-mi dați banii!
Partenere, am reușit!
Da, "noi" am reușit...
Ticălosule! Putea să mă omoare!
- Glonțul mi-a șuierat pe lângă ureche. - Conform planului. Trebuia să pară real.
Ai organizat tu totul... Știai că o să rateze cu atâta?
- Da. Încearcă să tragi. - Încearcă tu!
Vreau să-ți arăt ceva.
Ia-o la fugă! Ai cinci secunde.
Asta numești tu recunoștință? Ți-am salvat viața!
- Serios? - Trage! Vreau să-ți arăt ceva.
- Nu e deloc amuzant. - Doare, nu?
Oricine trage cu arcul meu nu-și poate folosi mâna cel puțin o jumătate de zi.
Poftim. Direct de la bancă. Sunt ai tăi, partenere. Îi meriți.
Te-aș săruta, dar se uită lumea la noi.
Te rog, nu face asta...
E timpul să pleci.
Cum le explic că am scăpat de aici cu mâinile încă întregi?
Spune-le adevărul. Ne-ai îmbătat pe toți cu "apă de foc", ne-ai încercuit...
- Și, profitând de confuzie, ai scăpat. - Nimeni n-o să mă creadă. Ce prostie!
Voi, albii, credeți orice. În plus, nu sunt 500 de dolari.
- Dar câți? - Am ridicat miza la o mie.
Ai mărit-o la o mie?
- Da. Cine e cel mai tare? - Fraierule... Ar fi dat și 2.000.
Nu. Ar fi însemnat să-i forțez mâna.
Încă 2.000, și intru în joc.
Cu norocul tău, îi câștigi repede.
Mai degrabă pierd și mia asta.
- Hei, hei, ce înseamnă asta? - Ce?
Ce faci? Mă insulți, numărându-i în fața mea? Sunt toți.
Iartă-mă, dar în ultima vreme, chiar și prietenii mei cei mai apropiați,
m-au tras pe sfoară.
La ce altceva sunt buni prietenii?
Sunt toți aici, da?
Trebuia să o șterg cât mai repede de acolo,
fiindcă știam că, în scurt timp, Joseph avea să ticluiască un plan
cu care să mă ajute să reinvestesc suma proaspăt achiziționată.
La revedere, Bert!
Cei 2.000 de dolari nu erau singurul lucru care îmi lipseau.
Intrasem serios în criză de timp.
Ar fi trebuit să-ți plătești mai bine măscăricii.
Spre norocul tău, nu-mi place să fiu luat în bătaie de joc.
Nu te-aș fi lăsat oricum să ajungi la partida de poker,
dar, dacă n-ai fi făcut ce-ai făcut, poate te-aș fi lăsat în viață.
Acum însă nu te mai crut.
Înainte să-mi pierd cunoștința, m-am gândit că poate mă tachina...
Sau poate că nu...
Stai, Ollie!
Ajunge, Doamne. Am aflat ce înseamnă umilința.
Dacă ai putea să mă scoți din asta, nu vreau să fiu...
prea plin de mine, dar...
Nu te opri, Ollie!
Îți mulțumesc, Doamne!
Gata, Ollie. Acum te poți opri. Ollie, poți să te oprești.
Așa, băiete...
Nu pleca, Ollie! Te rog...
Stai pe loc.
Să n-o iei la trap, te rog. Stai pe loc.
Nu! Nu fugi!
Campionatul regional de poker
Bret!
Bret Maverick! Uită-te la tine!
Eroul meu e bine sănătos.
- Pari fericită că mă vezi. - Chiar sunt!
Cum ai scăpat de sălbaticii ăia?
Nu mai sunt... om întreg.
Splendidul meu exemplar masculin...
Nu vreau să par îndrăzneață,
dar poți să-mi împrumuți 4.000 de dolari?
Abia dacă am reușit să nu pierd bani la poker, în ultimele zile...
Asta înseamnă că nu poți intra în joc.
Dacă mi-ar sta în puteri, ți-aș da banii fără să stau pe gânduri.
Problema e că și mie îmi lipsesc 2.000 de dolari.
Când mă gândesc că sărmana mea inimioară se baza pe asta...
Vinul ăsta e bun pentru țărani!
Stai aici, doamnă Bransford!
Rămâi la fel de pură ca acum. Mă întorc imediat.
Să vânezi sălbatici? Nu e periculos?
E ceva primitiv,
dar îmi place să ucid.
Mă scuzați. Pot să vă vorbesc? Mă iertați, domnilor.
Știi cine sunt eu?
Nu, dar știu cine sunt eu.
Maverick, de la Biroul pentru Problemele Indigenilor.
Sunteți un om terminat.
Joseph a vorbit.
Nu cunosc pe nimeni cu numele ăsta.
Ciudat... Așa a spus și el despre dvs când am început să investighez crima.
Dar ce l-am închis, a spus adevărul. Și dvs veți face același lucru.
- Dar eu nu sunt american. - Crima e crimă, duce.
Riscați cel puțin 10 ani de închisoare și o amendă de 6.000 de dolari.
6.000? Așteptați...
Am 6.000 de dolari. Ajutați-mă!
Știți care e pedeapsa pentru mituirea unui agent al Biroului?
Nu, vă rog... Plec acasă.
Luați cei 6.000 de dolari. Aranjați dvs lucrurile.
Vă rog!
Bine. Tribunalele sunt oricum înțesate. De data asta vă păsuiesc.
- Mulțumesc. - Dar să nu mai împușcați indieni!
- Nu, nu... - Bine?
Scuzați-mă. S-a întâmplat ceva?
D-ră Annabelle, pot să-ți vorbesc?
- Desigur. - Scuzați-mă, domnilor.
Mult noroc, d-ră Annabelle!
- Mult noroc! - Domnilor...
Vreau să-ți arăt ceva.
Închide ochii, Annabelle!
Ai intrat în joc.
Am intrat în joc!
- Fii mai discretă! - Bunătatea ta nu are margini?
Se pare că nu.
Paradisul o să te sărute pentru gestul ăsta, d-le Maverick.
Tocmai mi-am dat seama de ceva.
Ce anume?
Nu te poți abține, nu?
Ești irezistibilă.
Dacă, printr-o întâmplare, o să câștigi, aștept jumătate din sumă.
În cazul ăsta, și eu aștept jumătate din câștigul tău, d-le Maverick.
Poate că ar trebui să ți-i dau cu titlu de împrumut...
Dați-i drumul!
Cum naiba ai ajuns aici? Ia spune-mi!
Nu. Spune-mi tu!
De ce-ai spus că nu mai fi lăsat să ajung la campionat?
Cine vrea să mă oprească?
O să fie o plăcere să joc din nou împotriva ta.
Plăcerea e doar de partea ta.
Haide!
E-n regulă...
Bate gongul!
Bine ați venit pe nava mea, Lauren Belle!
Vă urez bun venit la prima ediție
a campionatului regional de poker!
Regulile sunt simple.
Jucăm până la capăt. Învingătorul ia totul.
Dealerul poate cere o pauză de o oră.
Dacă rămâneți fără bani, ați ieșit din joc.
Vor fi 20 de jucători. Asta înseamnă că vor fi
19 inimi zdrobite.
Să facem din asta campionatul acesta o întrecere pe cinste...
Pe cinste, dar și cinstită.
Pentru acest motiv
am chemat un om al legii bine cunoscut în Vest.
Șeriful Zane Cooper. El va asigura ordinea.
Vino aici, Coop! Spune-le cum vei proceda.
Mulțumesc, d-le comandor Duvall.
Domnilor jucători, celor care vor fi prinși trișând
li se va confisca taxa de participare și vor fi eliminați.
Vedeți astea?
Sunt singurele care au voie să fie aici.
Celor care încalcă regulile
le recomand să fie mai rapizi decât mine la mânuit arma.
Și ar fi bine să știe să înoate.
Vă mulțumesc, domnule.
D-le comandor...
Puteți veni să aduceți banii!
După tine...
25.000 de dolari.
Aveți aici suma exactă.
Semnați aici!
Vă mulțumesc, domnule.
- Semnați aici! Vă mulțumesc. - Mult noroc!
- Poftiți! - O să am grijă de ei.
Numără-i, te rog.
- Sunt toți. - Sunt sigur că sunt...
Jocurile încep peste 10 minute.
Doamnelor și domnilor, dacă am mai avea încă 25.000 în această geantă,
ar fi exact o jumătate de milion. Lipsește o singură taxă de participare.
- Cum? - Cred că e a dvs, d-le comandor.
E nevoie să-i număr?
Nu cred, Coop.
O jumătate de milion în cap.
Acest seif a fost cumpărat special pentru campionat.
Eu am ales combinația. Sunt singurul care o știe.
D-le comandor, banii sunt în deplină siguranță.
Asta a fost...
Participanți, căutați mesele
la care ați fost repartizați și haideți să jucăm poker!
D-l Maverick câștigă.
Patru ași.
Plusez încă un pic...
Sec.
Domnilor...
patru popi.
- Bine, tinere. Să mergem! - Stai puțin...
- Trișor nenorocit! - Luați loc. Mă ocup eu...
Eram sigur că trișează!
Să nu vă atingeți de jetoanele mele!
Stați o clipă!
Unde mă duceți? Nu știu să înot!
Domnilor, mi-a făcut plăcere.
O pereche de popi e mai mare decât decarii, domnilor.
E timpul să faceți o mică baie. Împarte jetoanele celorlalți jucători.
Nenorocitule!
Îmi pare rău, bătrâne. Asta e.
- Domnule... - Dacă nu vă supărați...
- Cum doriți... - Mulțumesc, d-le Coop.
Vă mulțumesc, domnilor.
- Ai jucat bine, Hightower. - Hightower se retrage.
Patru dame.
Felicitări!
Veți găsi jetoanele la masa principală. Mult noroc în finală!
- Ful de popi cu optari. - E o mână bună.
Cu asta bateți unu...
doi...
trei șeptari.
- Dar nu și patru șeptari! - Cum?
Domnule, ce-ar fi să comandați ceva de băut?
Ieșiți puțin la aer!
Așa... Aveți grijă pe unde pășiți.
Îi detest pe cei care nu știu să piardă.
Dacă nu-ți permiți, nu juca.
Cum stau lucrurile?
Ați rămas dvs, d-na Bransford, mexicanul,
și, dacă nu se întâmplă un miracol, Maverick.
Maverick...
Când se stabilește formația finală, cere o pauză de o oră
și... aranjează masa aceea pentru joc.
Ți-aș fi lăsat ceva, amice, dar, după cum vezi, am rămas lefter.
Mulțumesc, domnule, sunteți un jucător foarte bun.
Doamnă, a fost cea mai plăcută înfrângere...
Adios!
- Asta e pentru tine! - Vă mulțumesc, d-nă. Și felicitări!
O să vă pregătesc jetoanele pentru jocul următor.
Mult noroc, fiule!
Lăsați jetoanele aici. O să le transfer eu la masa finalei.
Felicitări!
Jucătorii au o pauză de o oră.
Cei care nu vor fi aici la ora cinci
vor pierde tot ce au câștigat.
- Annabelle... - Bret...
Am crezut că ești... Bună dimineața!
Ne scuzați...
Mai sunt 30 de minute!
Mai sunt 30 de minute până la partida finală!
I-a luat-o ceasul înainte cu 4 minute bune.
30 de minute...
Cum îi așezăm, domnule?
- Dealerul stă acolo. Dă-mi cărțile! - Da, domnule.
Mai sunt 15 minute!
Mai sunt 15 minute până la partidă finală!
Poate că ar fi timpul să trecem la lucruri serioase...
Asta rămâne la mine, dacă nu vă supărați.
Doamnă, avem reguli stricte privind posesia de arme la bordul navei.
E arma mea.
- E arma dvs? - Da, e a mea.
Știți să înotați?
- Nu... Dar ea știe și e arma ei. - Și asta a cui e?
- E tot a ei? - Da. Eu doar i-o țin.
- E soțul dvs? - Poftim?!
- Ne lăsați într-o barcă? - O barcă?
D-nă Bransford, arătați încântător pentru ora cinci dimineața.
Aveți o lumină specială pe chip. Încă cinci minute, d-le Maverick!
Dealer...
Poți începe să împarți jetoanele d-lui Maverick. Se pare că nu mai vine.
Da, domnule.
Așteptați!
Jocul poate să înceapă.
Deschiderea, vă rog. 50 de dolari.
Nu-i lăsa să te intimideze, Annabelle. Am pariat pe tine.
O mie ai tăi și încă două mii de la mine.
Pun cei 2.000 pe care i-ai cerut și...
- Pot să pariez tot ce am? - Da, doamnă.
Plusez cu 12.000 de dolari.
Prea mult pentru mine.
Și eu renunț.
La naiba... Am chef să fac prostii. Merg!
Am doar o pereche de șesari.
Dacă ai ceva mai mare în mână, mi-ai făcut felul.
O perspectivă nu tocmai plăcută.
Am ieșit din joc.
Am ieșit...
Tu m-ai scos din joc.
- Da, așa este. - N-am făcut nimic care să mă dea de gol.
Nu m-am jucat cu părul, nu mi-am lovit dinții...
Ți-ai ținut răsuflarea.
Nu e adevărat.
- Mi-am ținut răsuflarea? - Da.
Mi-am ținut-o?
Ai văzut?
Îmi pare rău.
De obicei...
când te incită ceva, respiri mai profund.
De unde știi tu... Fie.
O să-mi închipui că am jucat pe banii altcuiva.
- N-ar trebui să-ți fie foarte greu. - Domnilor...
Chiar ți-ai ținut respirația, d-nă Bransford.
Deschiderea, vă rog.
Domnule...
Dvs deschideți, d-le comandor.
Deschid cu 5.000 de dolari.
5.000 de dolari?!
Plătesc cei 5.000 de dolari...
și plusez cu 5.000.
Aveți de mizat 10.000 de dolari, domnule Maverick.
Sec.
Și 5.000 pentru mine.
Cărți, domnilor?
Două cărți, vă rog.
Domnule?
Două.
Domnule Maverick?
Iau o carte, dar nu de la tine. Lasă pachetul jos!
Cum?
Vreau să se aducă un pachet nou și să se amestece din nou cărțile.
Îmi pare rău, d-le Maverick, așa ceva nu e permis.
Puteți cere doar un alt dealer. Atât.
În cazul ăsta, vreau să servești tu cărțile.
- Eu? - Dă-mi una de deasupra.
Îmi place chestia asta.
Arată că ai încredere.
Comandorul are careu, Angel are chintă roială mică.
Habar n-am ce cărți are Maverick.
E rândul dvs, d-le comandor.
Se pare că sunt într-o pasă proastă. Mizez pe tot ce mi-a mai rămas.
Comandorul mizează 25.000 de dolari.
Plătesc cei 25.000 ai dvs.
Avem cam aceeași sumă.
Plusez cu tot ce mi-a rămas.
Câștigătorul ia o jumătate de milion de dolari.
Cu asta am acoperit miza comandorului.
Nu te uiți la carte?
Nu e nevoie.
Ce fel de truc e ăsta, Maverick?
Uită-te la carte!
În locul tău, eu m-aș uita la carte, fiule.
Asta e suma cerută de dvs, d-le comandor.
Ce joci aici? Uită-te la nenorocita aia de carte!
Au plătit, d-le comandor. Arătați cărțile.
Am două perechi mici.
Optari...
și optari.
Mulțumesc.
Nu te uiți la carte?
Atunci...
De unde știi dacă ai ceva mai mare decât chinta mea?
Decar de pică...
Valet de pică...
Damă de pică...
Popă de pică...
O posibilă chintă roială.
Liniște! Liniște!
I-ai luat! Ai câștigat!
Trișor mizerabil!
Te simți bine?
Nu pot să cred că am tras cartea asta.
Ți-am povestit despre aventurile mele în deșert? Șerpii care...
Te bâlbâi.
Coop, ordinea asigurată de tine nu face doi bani!
Toată lumea are arme!
Iar acum, doamnelor și domnilor,
îi vom înmâna o jumătate de milion de dolari câștigătorului nostru:
Domnul Maverick!
D-le Maverick, vă felicit pentru o partidă bine jucată.
Mulțumesc, Coop.
M-ar bucura sincer să vă prelungesc bucuria,
dar văd toți banii ăștia și...
și nu mă pot abține să nu-i iau!
Poftim?
Sunt sigur că o să regret, dar o să-i iau, orice ar fi.
Acum, coboară!
- Glumește. Gata cu gluma, Coop! - Nu e momentul să fii curajos, Bert.
Coboară scările! Acum!
Și dvs, d-le comandor.
- Vă duc eu geanta. - Ia-ți mâinile de pe ea!
Scoate-i pe toți din încăpere. Hai, mișcă-te! Coboară odată!
Nenorocitule! Am muncit din greu pentru banii ăia.
Fii sigur că o să vin după ei!
- O să mă uit după tine. - Să te uiți bine!
- Sunt banii mei. - Au fost banii tăi.
E în regulă, faceți cum v-a spus!
Nu vreau să văd nicio față îndreptată spre mine.
- Căpitane! - Da, domnule.
- Adu-mi arma! - Da, domnule.
Se îndreaptă spre barca de salvare.
- Opriți-l! - Da, domnule.
La o parte! Îl ucid pe nenorocitul ăla!
Dă-i drumul!
- Uite-l! - Lasă-l să plece.
- Să-l las?! - Omul ăla mi-a salvat viața.
Pot oricând să câștig alți bani.
Am descoperit pentru ce am venit aici.
Să-ți amintesc că nenorocitul ăla are în sac o jumătate de milion de dolari?
Sunt profund îndurerat, dar e jumătatea mea de milion.
- Sunt bani. Nimic mai mult, nu? - Așa e!
- Nimic mai mult?! - Merită să ucizi pentru ei?
Nu!
N-o să-l acuz de nimic.
Fir-aș al naibii...
Fir-aș al naibii!
Să toastăm pentru campionul nostru!
- La revedere, d-le comandor! - La revedere!
Voiam să-ți dau asta. Ți-am luat-o când eram în diligență.
E a ta.
Eu voiam să-ți înapoiez butonii ăștia
pe care i-am luat înainte să pleci cu indienii.
Da, i-am căutat...
O să-ți fie dor de mine?
Dar ție?
Chiar o să-ți fie dor de mine...
- De unde știi? - Ți-ai ținut răsuflarea.
Nu-i adevărat!
Sau poate că da...
Trebuie să plec ca să prind trăsura.
Ne vedem în Abilene.
N-ai spus New Orleans?
Sau așa...
Unde naiba ai fost?
A trebuit să-mi iau rămas-bun. N-am vrut să se creadă că am fugit.
Am luat-o pe un drum ocolit,
ca să mă asigur că nu mă urmărește nimeni.
Am crezut că avem o învoială.
Dacă câștigi tu, eu nu fac nimic. Câștigă altcineva, fac ce am făcut.
De ce mi-ai spus că și Angel știe de aranjament?
Dacă ar fi câștigat Angel, i-am fi împărțit în același mod.
Motivul pentru care l-am implicat și pe el în joc...
Lui i-am telegrafiat ca să-l împiedice pe Maverick să ajungă la campionat.
Nu s-a achitat de misiune.
Acum e mort, bietul amărât.
Nu-mi plac secretele.
Probabil că n-o să-ți placă nici ce o să-ți spun acum.
Nu știu de ce, din cauza firii mele lacome, probabil,
dar m-am hotărât...
să nu împart banii cu tine.
Blochează-i trăgaciul!
Stați jos, domnilor.
Hai să ne facem comozi...
și să jucăm una mică!
Lăsați mâinile jos. Arătați ridicol.
M-ai păcălit, recunosc.
Nu mulți reușesc asta.
Dar mi-ai salvat viața, așa că n-ar fi frumos din partea mea să te ucid.
În afară de asta...
oricum știe toată lumea acum ce hram porți.
Toate realizările tale de o viață, tot binele pe care l-ai făcut
au fost șterse cu buretele.
A meritat?
Nu mai ai cu ce să te mândrești.
Ce ai spus tu e adevărat.
Am renunțat la tot ce aveam mai scump pentru bani.
Nu mă poți lăsa în viață.
Nu contează unde te duci.
Într-o bună zi tot o să te calmezi...
Și ghici cine te va pândi atunci din umbră?
Nu te mai poți furișa neobservat nici lângă un cadavru, Coop.
Nu mai poți.
Ești o umbră decrepită a bărbatului de odinioară.
Ce ai de gând să faci?
Cel mai corect lucru ar fi...
să vă las să vă omorâți între voi.
Vă las pe voi să hotărâți care pe care.
- Dă-l încoace! - Dă-mi-l mie!
Și cu asta, basta, cum se spune.
La naiba!
Foarte amuzant, Maverick!
Trădător mizerabil...
N-am comis nicio crimă cu sânge rece în viața mea.
N-o să fac asta nici acum...
Nu înainte de a-l găsi pe Maverick.
Umbră decrepită?! Nu mă pot furișa nici lângă un cadavru?!
Ai 500.000 de dolari în sacul ăla, iar arma e la trei metri.
Nu e deloc inteligent.
Se pare că nu...
Cred că e clar cine a câștigat răfuiala. L-ai împușcat pe comandor pe la spate?
Nu. Era o idee bună, dar n-am făcut-o.
Mi-a făcut plăcere să-l bag la răcoare.
Nu e loc pentru trișori la poker.
N-o să mai poată juca vreodată pe malul acesta al râului Mississippi.
Tatăl meu obișnuia să spună:
"Cea mai profundă experiență religioasă
e să tragi pe sfoară un trișor."
- N-am spus niciodată asta. - Ba da...
Toată viața mi-ai pus în gura vorbe inventate.
- Vrei să ne certăm pentru detalii? - M-am săturat!
Tu spui mereu numai tâmpenii. Am simțit nevoia să le îmbunătățesc.
Tâmpenii?!
Încetează, tată!
Trabucurile astea costă un dolar bucata. M-ai învățat să fac economii.
Dă-mi și mie unul.
- Astea sunt cele mai bune. - Serios?
Ai un chibrit?
Bret... Coop... Totul e în regulă?
Aveți destule trabucuri, brandy, apă fierbinte, prosoape?
- Dacă mai aveți nevoie de ceva... - Mulțumim, d-nă D.
Sper să-ți vină bine cămașa.
E de la cel mai bun croitor din San Francisco.
Nu e o dulce?
Cămașa e splendidă, dar ne jefuiește.
Ce avem noi aici! O grămadă de bani. Iar arma e la doi metri depărtare.
La trei metri.
Ce familie remarcabilă!
Cum și-a dat seama?
De unde știi?
Nu ești singurul care poate citi indiciile.
Aveți aceeași înălțime și aceeași constituție.
Sărutați la fel...
scoateți pistolul din teacă la fel
și faceți aceleași greșeli când cântați "Sfânta Îndurare".
Ba nu!
Ia te uită!
Splendide asemănări...
S-ar zice că doamna ar trebui să vă mai aducă niște apă fierbinte...
Pa!
Bret, fiule, știi cu ce am rămas, până la urmă?
Cu o cămașă de mătase de o jumătate de milion de dolari.
Nu. Ne-am ales cu o cămașă de mătase de un sfert de milion de dolari.
Fiindcă tatăl meu obișnuia să spună: "Nu pune căruța..." Nu.
"Toamna se numără..." Nu. "Nu ține toate ouăle într-un singur coș."
Asta am spus-o, recunosc.
- Am o cizmă pentru tine. - O cizmă?
Poftim!
Iar cealaltă e de două ori mai grea.
Bret, băiatul meu...
La ce altceva sunt buni copiii? Apropo, vreau cizma înapoi.
- Te rog... - Mulțumesc.
Frumoase cizme!
Nu știu de ce am lăsat cealaltă jumătate în geantă.
Eu știu.
Și eu știu.
O să fie distracția de pe lume să-i luăm înapoi.
- Bret... - Da, domnule.
Trebuie să știu ceva, fiule.
Cum ai obținut asul ăla de pică?
N-o să mă crezi.
Sunt tatăl tău. O să te cred.
Magie.
Magie?
Prin magie.
Te cred.
Mulțumesc.
ROMANIAN
Softitler
Dvdrip by okota_99. synch BluRay © 14.05.2018